-Здрасти.
-Здравейте,казвам се Чандлър.Току-що се нанесох отсреща,
и се чудех дали ви интересува предложението ми да се борим в един следвоенен свят
за контрола над единствения оцелял източник на енергия в галактиката?
-Разбира се,съседе,влизай.
-Е, Джанин тук ли е?
-Не,на урок по танци е.
-Може ли да видя какво е направила със стаята ми?
-Да,но не рови в нещата й. Направо се вбесява.
-О, боже мой!
-Какво е...?Сякаш тук никога не е живял мъж?!
-Слушай,трябва да внимаваш с това женско присъствие.Опасно е.Вече се разпространява.
-Така ли?
-Да,тази хубавичка розова възглавница на дивана твоя ли е?
-Не.
-Тази мъничка кутийка,в която не можеш да сложиш нищо,твоя ли е?
-Не.
-Не.Окей!Това не е хубаво.Ти си мъж!
Това е мъжки апартамент!
-Ако оставиш нещата така,ще се озовеш стоейки с накиснати в нещо пръсти!
-Добре,добре,прав си.Ще говоря с нея.
-Да,говори с нея.Бъди мъж.
-Аз съм мъж. -Защити себе си. -Хммм.
-Чандлър,идваш ли? Трябва да подгънем новата покривчица.
-Идвам веднага,съкровище.
-Абсолютно различна ситуация.
ПРИЯТЕЛИ Историята със зъбите на Рос
Превод и субтитри: DON TOMAZO
-Здравейте,хора!
-Хей,как мина закуската ти с Хилари?
-Добре.
-Тя все още е депресирана,за това,че са скъсали с гаджето й.
-О,да.
-Хей,това същата Хилари ли е,твоята секси помощник-готвачка?
-Да.
-Тази,която винаги ме гледа,когато вляза?
-Не,тази,която веднъж те погледна,защото беше застанал на пътя й.
-И все пак знам.Тя ме харесва.
-Ами,защо не ни уредиш среща?
-О,ще уреждаш среща на Рос?
-Тя има ли вече сватбена рокля?
-Здравейте. -Здрасти.
-Рейчъл? -Да.
-Ами,аз пиша обяви,за да си намеря нови клиенти за масаж.
-Та значи, може ли да дойда в Блумингдейлс и да ползвам копирната машина?
-Разбира се,но може да помислят,че е доста странно,като се има предвид,че вече не работя там.
-О,боже мой!Какво стана?
-Ами получих работа в Ралф Лоурън.
-Ами това е страхотно!Честито!
-Преди една година.
-Изкарала си цяла година.Браво на теб!
-Но,Фийбс,пак можеш да ползваш ксерокса там,където действително работя.
-Но ела по обяд,за да не те види шефката ми.
-Защото Ким ще се вбеси,а и без това тя вече не ме харесва.
-Това е странно. Не мисля,че и моя шеф ме харесва.
-Мисля,че и моя не ме харесва.
-Може би това е световен проблем?
-Или може би,
това е,защото се мотаете тук в 11:30 в сряда?
-Да,да отиваме на работа. -Да тръгваме.
-Благодаря ти.
-Няма нищо.
-Няма да повярваш.
-Но аз бях в стаята за копиране,и тогава влезе Ралф Лоурън.
-О,боже.Говори ли с него?
-Да,малко.Изглежда симпатичен.
-Добре се целува.
-Какво?Какво?!Ти си се целувала с него?
-Абсолютно.
-Фийби,ти сериозно ли?
-Да.Аз си стоях там.Той влезе,представи се, и не знам какво стана,но се натискахме.
-Фийби,нали знаеш,че е женен?
-Не!
-Фийби!
-Какво трябваше да направя? Да питам всеки,с когото се натискам, дали е женен?
-Да,сигурно трябва.
-Здрасти,Джоуи.
-Здрасти.Хей,може ли поговорим за малко?
-Това...хлапе на снимката...Познаваш ли го? Роднина ли ти е?
-Не,просто реших,че е сладко.
-Да,от това се опасявах.Окей...
-...Виж,Джанин,наистина искам да се чувстваш като у дома си,
но някои от тези нови неща...Прекалено са момичешки.
-О. Кое например?
-Като това.Снимки на сладки деца, които не познаваме.
-Ние...не можем да имаме такива.
-Джоуи,това е Ан Гедис. Тя е известен фотограф.
-Виж,аз не познавам това дете.
Не знам дали е известен фотограф или не.
Нали знаеш?Не искам да бъда гадняр,но
прекалено много промени правиш тук.
-Е, съжалявам. Само си мислех,че мога да направя това място малко по-приятно.
-Да,но нещата са прекалено много.
-Нали знаеш,тези свещи,
и тези джунджурийки там,
а тук имаш снимка на лейка!
-Ами,помислих си,че...
-Сигурен съм,че е известна лейка,но...
Но,хайде де...И каква е тази наистина гореща пръчка в банята?
-Това е маша за коса.
-Ооо...Тогава може.
-Но,ето например кърпите ми. Влизам в банята...
и кърпата ми не е на пода,където я държа.
-Там горе е,на някаква закачалка... и мирише различно.
-Чиста е.
-Да,но и я чувствам различно.
-Суха е.
-Добре,мога да преглътна чистата,суха кърпа.
-И какъв е този чипс,който си взела?
-Не,не не,не...Това са сухи листенца. Предполага се,че трябва да се миришат.
-Ами това е като лято в купа!
-О,Ким,здравей!
-А-ха.
-Знаеш ли...?
Предадох онзи доклад за маркетинга,а така и не разбрах какво мислиш за него.
-Не го прочетох.
-А-ха?...Е...значи,пролетната линия ще бъде страхотна тази година,а?
-Да.
-Чух,че Ралф Лоурън се е натискал с някого в стаята за копиране.
-Кажи ми всичко!
-Здравейте,хора!
-Как е?
-Нали знаеш....О,боже!
-Какво се е случило със зъбите ти?
-Избелих ги.
-Наистина?
-Да.Какво мислите?
-Ами,аз мисля,че не трябва да гледам директно в тях.
-Хайде де,сериозно.
-Рос,те са наистина много,много,много бели.
-Да,какво им имаше на старите ти.... ...човешки зъби?
-Ами,оставих гела малко по-дълго,отколкото пишеше.
-Колко по-дълго?
-Ааа..един ден.
-Рос,нали си спомняш,че довечера е срещата ти с Хилари?
-Знам.Затова го направих. Хайде де,наистина ли е толкова зле?
-Не!Не,не,не..всичко е наред. Хилари е сляпа,нали?
-Ще бъде след тази вечер. -Да.
-О,хей,Рейч,забелязваш ли нещо?
-Да.Зъбите ти.Видях ги от вън.
-Никога няма да повярвате.
-Но,Фийби се е натискала с Ралф Лоурън!
-Какво??? -Боже мой!
-Да,знам.Натъкнала се е на него в офиса ми,
и са се натискали.
-И най-странното е,че казах това на шефката си,и сега тя ме харесва,защото това била най-добрата клюка,която е чула през годината.
-Горд съм от всичките си приятели днес.
-Господи,Рейчъл,не мога да повярвам,че Фийби се е натискала с Ралф Лоурън!
-О,толкова й завиждам.
-Здрасти,аз съм Чандлър,гаджето,с което живееш.
-Чандлър,моля те.
-Виж го!
-О,не съм жена,но този е много привлекателен.
-Здрасти.Ето.О,кой е този сладур?
-Това е приятелчето ти.Не го ли позна?
-О,Фийби,обичам те.Целуни ме,моля.
-Това не е Ралф Лоурън. Въпреки че звучи като него.
-Какво?
-Да,Ралф Лоурън въобще не изглежда така.
-Той е млад,и има дълга коса и брада, и скъсана раница.
-О,господи,Фийби,това не е Ралф Лоурън! Това е Кени,момчето от ксерокса.
-Какво?
-О,боже,а аз казах на шефката си,че някой се е натискал с Ралф Лоурън.
Ако разбере,че съм излъгала,ще ме намрази още повече.
-Ами защо момчето от ксерокса ще казва,че е Ралф Лоурън?
-За да те накара да се натискаш с него!
-Оооо!
-Окей,може би това ще направи зъбите ти да не изглеждат чак толкова бели.
-Не.
-Окей,значи цветовете,които не вършат работа,са синьо,жълто,зелено,червено,черно,бяло оранжево и вишнево.
Не знам какво ще правя!Срещата започва след един час!
-Хей,Рос,може би ако кожата ти е по-светла.
-Зъбите ти няма да изглеждат толкова бели.
-О,страхотно.Единственото,от което имам нужда,е нова кожа.Благодаря ти!
-Само казвам,че ако ти сложим малко грим...
-Уоу,уоу,уоу...Вече не сме на 13.
-Рос,това е единственото,което има шанс да успее.
-Но тя няма ли да разбере,че съм гримиран?
-Моля те.Половината момчета носят грим.
-Какво??
-Добре де,половината от хората.Моля те,да опитаме.
-Не.Няма да си сложа грим!
-Здрасти.О,добре.Рос,ще разлепиш ли малко от тези обяви вместо мен?
-О! Демон!Демон!
-Така чекмеджетата ще миришат приятно и няма просто да изхвърлим тези чорапогащи.
-Да,боже опази да изхвърлим старо бельо!
-Знаеш ли?Ще отида при Джоуи.
-Чакай,щяхме да подреждаме чекмеджето с опаковъчна хартия!
-Да,но мисля,че вече общувах достатъчно с женската си същност за днес!
-Мисля,че сме само на две пакетчета разстояние от това,да станем лезбийска двойка!
-Знаеш ли?Май наистина днес беше доста доста момичешки ден.Прав си,съжалявам.
Няма нищо.Чувствам,че трябва да бъда на момчешко място.Да правя мъжки работи.
-Да.Иди при Джоуи и пийнете малко бира и разбийте няколко стени!
-Нали знаеш,че когато се събират момчета, не пият само бира и не разбиват стени?
-Когато се събираме с момичетата,не се бием с възглавници по бельо.
-Съжалявам.Така правим.Да. Не знам защо го казах.
-Здрасти,Чандлър.
-Влизай. Плетем кошници за саксии.
-Не,благодаря,ДЖОУЗЕФИН!
-Хей,Рос,чудех се...
-О,боже!Къде отидоха всички мъже!!!
-О,здравей,Ким.
-Здрасти,Рейчъл.
-Да,спомняш ли си за онова нещо,за което ти казах,че се е случило вчера?
-Ами всъщност не се е случило.
-Не си отказала поръчката от Тайван?
-Добре де,две неща не са се случили.
-Спомняш ли си,че ти казах,че някой се е натискал с Ралф Лоурън в стаята за копиране?
-Ами,оказа се,че не е вярно.
-Не е вярно?
-Не.
-О,това е интересно,защото аз проверих
и само една карта е била използвана вчера през обедната почивка в стаята за копиране, и тя е твоята,Рейчъл!
-О,не,не,не,не...Ти мислиш,че аз съм се натискала с него!
-Чуй ме.
Ако си мислиш,че като спиш с Ралф, ще ми вземеш работата,много се лъжеш!
-Но аз... аз не искам работата ти.Това е голяма грешка.
-Аз не съм се натискала с него.Никой не се е натискал с него!
-Не съм използвала картата си вчера.Аз дори не знам как да я използвам!
-Здравей,Ралф.
-Здрасти,Ким.
-Да,нищо не се случило!Можеш да режеш сексуалното напрежение тук с нож!
-И след всичко това,какво друго можех да направя,освен да стана готвач?
-М-хм.
-И някой ден,може и да отворя собствен ресторант.
-Мммм.
-Знаеш ли,ти си много добър слушател.
-Повечето то момчетата,с които съм излизала, само говорят и говорят.
-Ммм-хммм.
-И след известно време ми идва да кажа "Само млъкни!"
-Хмм-хмм.
Май много говорих.Защо не поговорим малко за теб?
-Мммм....мммм.
-Хайде де.Искам да знам.
-Хммм-хмм-хмм. Окей.
-Аз съм от Лонг Айлънд.Дойдох тук да уча в колеж.
-Ъммм.имам 5-годишен син,и...
в свободното си време обичам да чета шпионски романи.Но,стига за мен.Да поговорим повече за теб.
Значи,тайната е,че ако първо попариш стъблото на цветето в тиган,
букета ти ще изглежда свеж много по-дълго.
-О,боже,Джоуи.Това е страхотен съвет.
-Моника,ще ни извиниш ли за малко? Трябва да говоря с момичето с цветята.
-Окей.Но,Джоуи,ела после,защото ще те науча как да направиш хранилка за птици само от шишарка и малко фъстъчено масло.
-О,аз обичам птиците!
-Какво ти става?
-Какво?
-Ти подреждаш цветя!
-Имаш мъртви цветя!
-Имаш снимка на дете,облечено като цветя!
-Това не е Джоуи!
-Хей!Хей,аз съм си още Джоуи,разбра ли?
-Цветята,ами,просто са приятни за гледане!
-И това е снимка от известен фотограф!
На известно дете.
-Ти се превръщаш в жена!
-Не е вярно!
-Защо говориш така?Това е гадно!
-Сега се разстрои?Какво толкова казах?
-Не става въпрос за това какво каза. А за начина,по който го каза!
-О,боже мой!Аз съм жена!
-И сега,тя си мисли,че аз съм се натискала с него,и че съм го направила,за да й взема работата!
-Но защо просто не й каза истината?
-Казах й,но тя мисли,че никой не е толкова глупав,че да обърка Кени с Ралф Лоурън.
-Ами ако Кени в действителност е мозъка, който стои зад цялата компания?
Ами ако Кени е наел този Ралф Лоурън, за да бъде само красавец за фасада? А? А тя помислила ли е за това?
-Била си с Кени днес,нали?
-Само за малко.
-О,Фийби,какво да правя?
-Ами,единственото,което можеш да направиш. Легни с Ралф Лоурън!
-Няма да легна с Ралф Лоурън! Искам да кажа,мога,но няма да го направя!
-О,легни с Кени!
-Това няма да ми помогне!
-О,да,ще ти помогне!
-Наистина прекарах добре тази вечер.
-Ммм.
Знаеш ли,много рядко се сближавам толкова с някого на първата среща.
-Хммм,хмм,хмм.
-И аз.
-И аз прекарах много добре.
-Ще ядеш ли този хляб?
-О,просто ми харесва миризмата.Хммм.
-Разсмиваш ме. -Хмм,хмм.
-Искаш ли да се преместим на дивана? -Ммм,хммм.
-Може да намаля малко осветлението?
-Какво ще кажеш да го спреш съвсем?
-Окей.
-Уау,готин плакат. Или да кажа,модерен?
-Е,докъде бяхме стигнали?
-Това твоите зъби ли са?
-О,значи можеш да ги видиш,а?
-Да.Те са влудяващо бели!
-Аз...аз си ги направих за теб.
-Какво ти има?
-Какво ми има на мен??? Ти имаш ултравиолетова светлина?!!! Вече сме 1999!!!
-О,Ким,здравей.
-Здравей,Рейчъл.Умирам си да те попитам. Видя ли новите чаршафи "Ралф Лоурън"? О,защо ли питам?!Разбира се,че си ги видяла!
-Окей...Окей...Слушай сега!
-Съжалявам,че те излъгах преди.Ти беше права. Между нас с Ралф имаше нещо.
Но вече свърши.
-О,така ли?
-Да,той ме заряза.
-Каза ми:"Рейчъл,не мога да го направя.Въпреки че си много,много много красива жена".
"Не мога да го направя.Женен съм.Съжалявам".
-И после,не знам защо,но той каза: "И някога няма да получиш повишение.Не и за сметка на Ким,която е много важна за компанията."
-Очакваш да повярвам...
-Здравей,Ралф. -Здрасти,Ким.
-О,боже мой!Той току-що те погледна с най-студения поглед,който някога съм виждала. Сякаш те мрази.
-Значи е вярно.
-Разбира се,че е вярно.И е толкова тежко!
-О,скъпа,ела тук,О,ще ти мине.
-На всички ни се е случвало.
-Ти и Ралф?
-Кени,момчето от ксерокса.
-Здрасти.
-Здрасти,ъъъ,искам да говоря с теб.
-Какво е станало?Разстроен ли си?
-Съжалявам,но трябва да махнем всички тези момичешки неща оттук.
-Аз...ъъъ..аз трябва да бъда мъж!
-Окей?Дневната трябва да остане мъжко място!
-Просто така трябва да бъде!
-Е,добре,щом така искаш. Просто ще занеса всичко в моята стая.
-Супер!И,благодаря ти,че прояви разбиране. Не исках да правя от мухата слон.
-Но можеш да сложиш снимката на известното дете в моята стая.
-Искам да кажа,ако искаш.
-Окей.
-И...ъъъ...може би и лейката.
-Добре.
-И няколко от тези малки кутийки.
-Джоуи?Искаш ли да сложа всичко в твоята стая?
-Окей.